31. |
31. Возвеселімся всі разом нині: Христос родився в бідній яскині! Посліднім віком став чоловіком, Всі утішайтесь на землі. | (2)
Всі утішайтесь на землі гойно, Хвалу віддайте Йому достойно, Пожаданому, з неба даному, Которий весь світ відкупив. | (2)
Которий весь світ спасе від ада, Чрез Нього вічна всім відрада, За тоє Йому, Пану нашому, Пісні співаймо согласно. | (2)
Пісні співаймо согласно, мило, І торжествуймо всі купно щиро; "Слава во вишніх, а мир для нижніх!" - Весело світу гласімо. | (2)
Світу гласімо Господа явно, О которім вже пророки давно Пророкували, проповідали, Що ся народить Цар віків. | (2)
Що ся народить Цар віків слави. Зітре на землі зміїні глави, Перські царі прийшли со дари, Поклін віддали смиренно. | (2)
Поклін віддали смиренно нині. Христу рожденну, малій Дитині: Ливан і злато, і смирну на то Яко кадило зі страхом. | (2)
І пастиріє со страхом бігли, Там де віл, осел Дитину гріли; Ангели в небі, к Його потребі Умильно пісні співають. | (2)
Пісні співають Народженому, Во яслах нині положеному; І ми співаймо і вихваляймо, Його на віки славімо. | (2)
Щоби нам дав тут довго прожити, Царствія Його всім доступити: Врагам коритись і їм стидитись, - А нам во мирі прожити. | (2)
Прожити мирно в долгоденствії, Служачи Йому в єдиненії, Чистая Панно, Тянепрестанно Хвалимсо Сином на віки. | (2)
|
|
32. |
32. Землю Юдейську ніч накрива, Сном Благодаті світ спочива, Лиш убогі пастухи, пастухи, Стада свого стерегли, стерегли. Їм то Ангел ся являє І таку вість возвіщає: Спас прийшов, Спас прийшов! Він з Діви народився І в яслах положився Там в місті Вифлеєм, Там в місті Вифлеєм.
В шопі знаходять Боже Дитя, Бідне, покірне, мовби ягня. І в Нім Бога пізнають, пізнають, Божу честь Му віддають, віддають: "О Владико, Христе Боже, Ми приносим, що хто може, В дар Тобі, в дар Тобі! Зволь дари сі приняти, Ми ж мемТя прославляти Тут і там, в небесах" (2).
Слова: о. В. Стех Музика: о. В. Стех
|
33. |
33. У неділю рано дощик накрапає, Мати з дітьми із Сибіру тата виглядає. Діти з жалю плачуть: – Де наша родина? В чистім полі висипана висока могила.
Там на Україні могили сіяють, В тих могилах висипаних стрільці спочивають. Тато наш – Бандера – сумно споглядає І упав він на коліна, Господа благає:
- Ісусе маленький, я тебе благаю, Допоможи нам вигнати комуну із краю. Український Тризуб, українське поле, Вже не буде на Вкраїні комуни ніколи.
Вінчуєм Вкраїну на многая літа, Щоби вона існувала аж до кінця Світа.
|
34. |
34. Дзвонять дзвони, трублять труби, В Вифлеємі новина: Повертає з Назарета Пресвятая родина. Гей! Радуйтеся, люди, мир на землі буде, Син Божий народився.
Дзвонять дзвони, б’ють літаври, Всьому світу звіщають: Вже впускає Цар Спаситель Грішні душі до раю. Гей! Радуйтеся, люди, мир на землі буде, Син Божий народився.
|
35. |
35. Не плач, Рахиле! Глянь, діти цілі. Не умирають, а оживають, а оживають. Ті діти нині в новій святині! За Бога Сина їхня провина, їхня провина. З Ірода приводу лили кров, мов воду, Діти убивали, за Христом шукали. Діти хоч пропали, душі їх остали, За життя утрату прийняли заплату. Прийняли заплату.
Не плач, єдина! Вбив Ірод сина! Люті прокляті впали до хати, впали до хати. За Бога Сина із Вифлеєма Мусіли діти смерть потерпіти, смерть потерпіти. Хоч кров червоніла, скарга край залила, Діточки ожили, ласки доступили, За життя вни нині, у новій святині Прийняли багату небесну заплату. Небесну заплату.
Не плач, Прамати! Не час ридати! Доля багата в Божих палатах, в Божих палатах. Ірод сердитий, сей кат неситий! Має доволі Твоєї долі, Твоєї долі! Діти твої, Мати, до небес прийняті, Ангели їх водлять, без журби дні сходять. Діти славлять Бога, що зі світа цього Їх забрав до себе, дав життя у небі. Дав життя у небі.
Піду у поле, моя ти доле! Колос збирати, нема що жити, нема що жити! Де лиш не ступлю, мов рай загублю! Хоч ранні роси, в'януть покоси, в'януть покоси. Як широка нива, впала юна сила, Царю! Бог родився, твій кінець зближився! Блиснув меч горою, вбив надію мою. Діти, мої квіти, зникли з цього світа. Зникли з цього світа.
Покинь ридати, нещасна мати! Ірод убивця, злий кровопивця, злий кровопивця... "Як не ридати, жалю не знати? Сина накрила свіжа могила, свіжа могила..." Схаменися, мати, син в небі багатий. Хто умер за Бога, того перемога! Отвори зіниці, глянь: сини щасливці Походжають в раю, мов ті квіти в маю. Мов ті квіти в маю.
|
36. |
36. Ясна зоря всьому світу звістила, Що Пречиста Сина Бога зродила У вертепі, де ягнятка, на сіні | Стелить мати постелоньку дитині. | (2)
Там пастирі Вифлеємські витають, З ангелами славу Богу співають, Прославляють дитятко Марії | І шепочуть свої мольби Святії. | (2)
За зорею із востока йдуть царі Поклонитись Дитяткові й Марії. І складають свої дари дорогі, | Злато, миро і кадило Богові. | (2)
І ми нині Христу-Богу молімся, З пастушками і царями вклонімся. Щоб дозволив нам у мирі прожити, | А у небі вічно Бога славити. | (2)
|
37. |
37. Три славнії царі, звідки ви прийшли? З далекого краю, за звіздою йшли. Щоб побачить рожденного Христа Бога правдивого | З Пречистої Діви, Діви Марії. | (2)
З далекого Сходу ми сюди прийшли. Злато, смирну й ладан — дари принесли. Щоб Дитятко звеселіло і нас всіх благословило. | Його прославляймо, славу* співаймо. | (2)
Ми Теє Дитятко у яслах знайшли, Йому поклонились, дари віддали. Щоб Дитятко звеселіло...
Ангели на небі пісні співають, Три царі на землі поклін віддають. Щоб Дитятко звеселіло...
А на небі світить ясная зоря, Де Христос родився, сіяє туда. Щоб всі люди звеселились, Христу Богу поклонилиcь Та ще й Пресвятому Рождеству Його.
|
38. |
38. Що за радість для нас всіх настала, Яка досі в світі не бувала.
Приспів: Свят Бог народився, | Людям об'явився на землі. | 2
Ангел вість сю пастирям голосить, До Ісуса на поклін їх просить.
Вже й три царі прийшли аж зі сходу І витають Творця всего роду.
Ірод того не може збагнути, Всіх питає: "Чи се може бути?"
Казав діти дволітні стинати, Щоб враз з ними й Христу життя взяти.
Не пошкодить Христу злобне діло, До Єгипту Він ся скриє ціло.
Прийде скоро Іроду заглада, А нам в Бозі втіха і відрада.
Дай нам, Спасе, вік прожити, Щирим серцем все Тебе хвалити.
|
39. |
39. Радість нам ся явила, Діва Сина зродила. Небеса, небеса, небеса славлять, славлять. (2) Ангели ся удивляють, Пастирі ся поклоняють Народженому.
Йосифе старенький, плаче Ісус маленький! Помагай, помагай, помагай Єго, Єго (2) Чистій Діві колисати І пісень Єму заспівати: Люляй, Пане наш!
Убого ся народив, багатого засмутив Ірода, Ірода, Ірода злого, злого. (2) Він дітей убиває, Христа убити желає Народженого.
О Іроде безумний, чемусь так малоумний? Не знаєш, не знаєш, не знаєш того, того, (2) Що Христос наш вічно жиє, Нам благодать свою дає, Ти вічно згинеш.
Троє цари со дари Христу поклін віддали Рожденну, рожденну, рожденну Богу, Богу. (2) На цілий світ славу дали, Христа в яслах повитали В біднім вертепі.
А ми Єго витаймо, враз Єму заспіваймо: "Люляй же, люляй, люляй же, Пане, Пане! (2) Дай нам в мирі всім прожити, Вовік-віков Тя хвалити, Народженого!"
|
40. |
40. Хто там по дорозі Йде до Вифлеєму? Що це за невіста Пречудна при нему?
То Марія Діва, Йосиф коло Неї, Йдуть шукати місця У рідні своєї.
Дармо довго ждали В кревних під дверима, Цілі вже держави Від вітру і зимна,
Одні хоч вчинили, Другі не прийняли, Інші перед ними Двері зачиняли.
Не йшли у гостину, Бо їх серце чуло, Що там для Ісуса Вже місця не було.
Пішли ген за місто У яскиню темну, Де Марія Діва Клякнула на землю.
"Це раба Господня, стала говорити, хочу Твою волю, Господи, сповнити.
Якщо так бажаєш, Нехай так ся стане, Це раба Господня Твоїй волі, Пане!"
А Йосиф старенький Вийшов у ту хвилю, Щоб дров назбирати Огріти яскиню,
Огонь розпалити, Щоб тепліше було, Щоб Дитятко Боже Так зимна не чуло.
Аж тут залунали Голоси предивні, Стали відбиватись Чудно мелодійні.
Оглянувся Йосиф, Яскиня вся ясна, Ангели співають, Дзвізда світить красно.
Біжить Йосиф спішно, Богу поклонився, Що для нас з любови В яслах положився.
З ними він співає: "Тіштеся, всі люди, за гріхи покайтесь, Він нам все забуде!"
|